Къде съм...
Само напред!
Невърленд, значи?
Случило се е преди 10 години?
Беше много посещаван, когато го откриха.
Но скоро след това количеството на посетителите рязко намаля и го закриха.
Сигурна съм, че е било заради талисмана.
Сигурно...
Ей, Ниномия!
Сам ли искаш да отидеш?
Почакай. Там е Маю, нали? Ние също ще дойдем!
Съжалявам.
Ето значи какво е да си в парк.
Първо минаваш оттук.
А когато се появява чудовището!
Принца казва - "Аз съм твоят опонент, о отвратително чудовище!"
Забавно.
И тогава беше толкова забавно.
Защо? Защо всичко свърши така?
Защото съм Сукуб...
Или заради чувствата ми към Ниномия-кун?
Въпреки, че Рейка-сан беше там.
Слава Богу.
Така си и знаех, че си тук.
Почакай!
Почакай... Моля те.
Изглежда, че всичко си е постарому.
Само че е овехтяло вече.
Как ме откри?
Щом дойде значи си спомняш, нали?
Тогава защо?
Защото...
Предадох Рейка-сан.
Освен това ти отнех нещо, което не можеш да си върнеш.
В онзи ден, когато даде обещание на Рейка-сан...
Бях много щастлива, когато разбрах.
Но...
Когато Рейка-сан си тръгна ми стана много самотно.
Но ти беше толкова добър с мен.
Криеш от теб, че съм Сукубус.
Сигурно съм започнала да разбирам, че се влюбвам в теб.
Затова не можех да ти кажа.
Не можех да взема жизнената ти сила.
Щях да предам Рейка-сан и себе си също.
Но желаех да ме целунеш, когато умирам.
Затова си мислех, когато бях дете.
Недей, Маю-чан.
Доктора каза да си почиваш.
Прекалено много се притесняваш, Шюнго-кун.
Интересно, какво ли правят кака и батко ти?
Опитах се да им се обадя, но никой не вдигаше.
Ей, Шюнго-кун...
Кажи ми...
Ако... Ако...
Ако не се събудя...
Отдавна не сме се виждали.
Рейка-чан!
Какво ти има?
Болна ли си?
Малко.
Тогава днес не можем да отидем.
Това да не са билети за Невърленд?
Да, нали си обещахме да отидем заедно.
Значи ще отидем друг път.
Разбирам.
Аз ще се оправя. Отидете само двамата.
Но тогава...
Всичко ще бъде наред.
Вървете! Хайде, хайде!
Ще ти купим сувенири.
Трябва добре да си починеш.
Така е най-добре.
Маю-чан...
О, не!
Ще извикам бърза помощ!
Ей, ей.
Събуди се.
Нали целувката на принца ще събуди принцесата?
Моля те...
Събуди се.
Цукимура-сан!
Не ти е останала почти никаква жизнена сила.
Но трябва да го направя.
Не бива...
Но тогава ти...
Защото Рейка-сан ще се разстрой, ако отново загубиш паметта си.
Точно така.
Ако се случи отново, сърцето ми ще бъде разбито.
Така и не си поговорихме, нали, Маю?
Знаеш ли какво се случи после с Шюнго?
Позволи ми да ти разкажа.
Какво се случи в онзи ден.
Линейката скоро ще дойде.
Защо Маю и Шюнго?
Дръж се!
Ей, събуди се.
Събуди се! Събуди се, Ниномия Шюнго!
Лошо, Микихико. Закъсняхме.
Заведи бързо Шюнго-кун в болницата.
Знам.
Как така...
Доверих се на Маю. Защо...
В онзи ден сърцето ми се раздели на две.
Изглежда, че Маю, е скрила дълбоко тези си чувства.
Сукубската сила на Рейка въстана и сътвори втората й личност.
Съдържаща само болезнени спомени.
Значи това си ти?
Кого избираш, Ниномия Шюнго?
Ще спазиш ли обещанието си, дадено на Рейка?
Или си готов отново да загубиш всичко, за да спасиш Маю?
Но този път може да загубиш не само паметта си.
Колко си ми жалка.
Ходжо-семпай, която познавам, никога не би изоставила Цукимура-сан.
Освен това, Ходжо-семпай би знаела какво трябва да направя.
Защо?
Защо не съм достатъчно добра за теб?
Защо?
Край! Омръзна ми!
Хосака!
Наистина ли го искате, г-жо?
Това е заповед. Убий го.
Тази заповед не може да бъде отменена.
Просто го убий!
Ниномия-кун!
Моля те, прости ми, Ниномия-кун.
Това е заповед на г-жата.
Спрете!
Кой плаче?
Коя си ти?
Цукимура-сан!
Разбери вече, че не можеш да ме победиш.
Хосака-семпай, защо?
Г-жата е всичко за мен.
Опитвам се само да спася Цукимура-сан.
Опитваш се да изоставиш г-жата, която толкова много те обича, нали?
Спомнил си си всичко, нали?
Защо да повтаряме това, което се случи преди 10 години?
Не те разбирам.
Не е едно и също.
Сега едва започва.
Затова...
Моля те, кажете му да спре.
Ще убие Ниномия-кун.
Моля те, Рейка-сан!
Ще спреш ли да плачеш?
Със сълзи нищо няма да промениш.
Гадост! Защо плачеш?
Не мога да получа това, което искам.
Тогава го открадни!
Но и така не мога.
Непоносима си.
Аз с цената на всичко взимам това, което искам.
И за да спася Ниномия Шюнго от обятията на дявола,
пренебрегнах статута си на наследница на активите на конгломерат Ходжо...
и дори станах камериерка.
Всеки ден домакинска работа. Научих се да мия подове и да почиствам стъкла.
Подложих се на това, за да предпазя Ниномия Шунго от това вятърничаво и калпаво момиче.
Затова търпях участието й в тези похотливи тренировки измислени от онази развратна жена.
Търпях, когато ми се подиграваха, че имам малки гърди.
Сестричке, говориш много странни неща.
Знам какво е да живееш в тази къща.
Сестричке, беше ти много весело, нали?
Ти...
Така беше... Ти...
си вродената ми вътрешна слабост.
Моето второ "аз".
Съжалявам.
Съжалявам, че те накарах да преминеш през всичко това.
Наистина... Съжалявам.
Ниномия-кун!
Ходжо-семпай!
Какво ме накара да направя, Ниномия Шюнго?
Това е, защото... си толкова безнадежден.
Така, че... Хайде, не пести силите си!
Семпай, това ти ли си?
Хосака, достатъчно.
Престани.
Не мога.
Тази заповед не може да бъде отменена.
Желая само да сте щастлива, г-жо.
Ти... Опълчваш се на господарката си?
Какво... Какво правиш?
Ниномия Шюнго, ти...
Цукимура-сан!
Съжалявам, ще издържиш ли още малко?
Ниномия-кун, аз... не мога...
Какво... Да започваме, Ниномия-кун.
Да.
Изглежда, че ме победи.
Цукимура Маю...
Цукимура-сан... Защо?
Ниномия-кун.
Този път изпълни обещанието си, което даде на Рейка-сан.
Задължително.
Как така?
Не е късно. Все още можем да я спасим.
Наистина ли ще го направиш?
Съжалявам, семпай. Но аз...
Спри! Какво ще стане, ако не оживееш?
Спри!
Защо Рейка-сан ме целуна?
Цукимура-сан, ти си жива?
Изглежда, че съм добре.
Какво ти става!
Така се притеснихме!
И за теб се отнася. Не трябва да целуваш хората без разрешение.
Рейка-сан, не съм лесбийка като теб.
Просто онази развратница ме управляваше!
Да бе...
Сигурно си си мислила - "Колко е хубаво! Охо!" Или нещо от този сорт.
Що за глупости говориш?
Разбирам. Жизнената сила на Шюнго-кун беше предадена на Маю чрез Рейка.
Мина по мед и масло.
А колко горещи дебати имаше по темата...
Всичко е постарому.
Ще видим.
Да! Готово, Иное.
Окей!
Включваме!
Отлично! Стана!
Ако ни хванат, лошо ни се пише.
Не се притеснявайте.
Маю все пак е момиче преди всичко.
Без нас разходката в парка нямаше да е същата.
Ниномия-кун, виж.
А... Какво е това?
Странно. Нали паркът е отдавна затворен.
Щом сме тук да отидем да се позабавляваме.
Както си обещахме онзи път.
Боже. Щом толкова искаш...
Разбира се.
Побързайте!
Почакай, Цукимура Маю.
Изглежда, че не им трябва помощта ни.
Както се очакваше от Ниномия.
Щом Ниномия-хан иска да започне нов живот! Някои момичета имат свои възгледи по този въпрос!
Ще се справи.
Щом Ниномия и тези двете са заедно ще се справят с всичко.
Някак си е грешно!
Да се биеш с Ниномия, когато е сериозен.
Но не можех да оставя тази мръсна работа на Шинобу.
Следващия път ми кажи.
Вярвай и ми се доверявай повече.
Разбра ли?
Разбира се...
Ей, не ми се натискай.
Но аз съм ранен.
Не, махни се от мен.
Добре де, стига де.
Цукимура-сан, това е прекалено.
Не се притеснявай. Продължавам.
Но не мога да издържам вече.
Това е тренировка. Ниномия-кун, моля те, разбери ме.
Как да се сдържам като ме масажираш с гърдите си?
Ще престанете ли?
Дявол го взел. Време е да престанете с тези аморални тренировки.
Разрешете ми да го убия моментално.
Казах ти вече...
През цялото време правиш едно и също нещо.
Никаква полза няма от тези тренировки.
Грешиш.
Така е устроен човекът!
Мечтите се сбъдват само, ако не се предаваш.
Между другото, Ниномия-кун. Рибата, която приготвяше за вечеря е изгоряла.
Изглежда, че за вечеря ще вечеряме дядовия.
Вече реших! Ще ги накажа до един!!!
Гадост!
Така е по-добре.
Сега си тренирай колкото си искаш.
Освен това...
Никога няма да ти дам Ниномия Шюнго.
Разбира се. И аз не искам да загубя.
Ей, Ниномия.
Маю-чан, прелестна както винаги.
Благодаря.
Президенте!
Добре, че ви настигнах. Ето отчета.
Това за фестивала ли е, вицепрезиденте?
Сега съм все още съм неопитен Сукуб, който не може да управлява силата си.
Но когато се излекувам от андрофобията.
Затова всичко, което правя сега...
Ниномия-кун! Маю! Добро утро!
Ниномия-кун!
Какво? Припадна ли?
Но изглежда е щастлив.
Цукимура Маю, не може да бъде...
Случайно...
Няма такова нещо като случайно!
Исках да го целуна по бузата.
Колко пъти да ти казвам да не го правиш?
Хинако-сан е виновна!
Тя ми каза да направя така.
Заради мен, а? Ах ти цицесто момиче.
Само заради мен можеш да целунеш любимия си Ниномия-кун, нали?
Спри! Не бива да го правиш тук, Хинако-сан.
Гадост! Повикайте линейка.
Закарайте го по-добре в болница?
Викахте ли ме?
Шюнго-кун пак ли се чувства зле.
Да го довърша ли?
Не, не, трябва да го излекуваме.
Махнете се от него.
По-силен е, отколкото изглежда.
Да. На това му викам аз самообладание.
Стига. Ще спреш ли да стискаш гърдите ми, Хинако-сан?
А, да. Забравих да ви кажа за утрешното наказание.
Да започваме, Рейка-чан...
Спри... Тук ли...
От сутринта ли откача?
Разбира се. Трябва добре да се опознаем.
Какво правиш, глупачке?
Ей, вие, да не прекалите.
Моите съболезнования, Ниномия-кун.
Да.
Моите съболезнования, Ниномия-кун